Přísloví 10,17-32
17Ukazuje stezku k životu, kdo dbá na napomenutí, kdežto kdo si domluv nevšímá, zavádí na scestí. 18Kdo skrývá nenávist za zrádné rty, i ten, kdo šíří pomluvy, je hlupák. 19Mnohomluvnost nezůstává bez přestoupení, kdežto kdo krotí své rty, je prozíravý. 20Jazyk spravedlivého je výborné stříbro, srdce svévolníků nestojí za nic. 21Rty spravedlivého připravují pastvu mnohým, ale pošetilci umírají na to, že jsou bez rozumu. 22Hospodinovo požehnání obohacuje a trápení s sebou nepřináší. 23Radostnou hrou je pro hlupáka mrzké jednání, kdežto pro rozumného muže moudrost. 24Čeho se leká svévolník, to na něj přijde, kdežto touha spravedlivých se splní. 25Když se přižene vichřice, je po svévolníkovi, kdežto spravedlivý má základ věčný. 26Jako ocet zubům a kouř očím, tak je lenoch těm, kteří ho posílají. 27Bázeň před Hospodinem přidává dnů, kdežto svévolníkům se léta zkrátí. 28Očekávání spravedlivých je radostné, kdežto naděje svévolníků přijde vniveč. 29Cesta Hospodinova je záštitou bezúhonnému, kdežto zkázou pro ty, kdo páchají ničemnosti. 30Spravedlivý se nikdy nezhroutí, kdežto svévolníci zemi nezabydlí. 31Ústa spravedlivého plodí moudrost, kdežto jazyk proradný bude vyťat. 32Rty spravedlivého vědí, v čem má Bůh zalíbení, kdežto ústa svévolníků znají jen proradnost.
Zpět na úvahu autora!